203 



bekräftar de aiimiirkningar, som emot Deluc's 

 niethod att bestämma värmen för vattnets stör-, 

 sta täthet ofvanföre äro framställda, utan ock 

 pvedersägligen visar, att samma method till den- 

 na varmegrads bestämmande är alldeles odug-. 

 lig. Efter sistfunna formel är nemligen: 

 for 7^ = o . , \ CTf = o, 



I •. • r •. •. ^ — • o,og, 



2. * • • ,• • •— *" 0> I «J> 



O • " • * • "-• """^ O, I y> 



4 . . • . . =z — ^ o,i6, 



5 . . . . • = — 0,1 4, 



6 • • • • •> ^ — ' o>o4», 



7 •, • r •. • ^ ~r o,o6, 

 8. .. ....=■+- 0,20, 



hvarafsvneSj att emellan värdena Tzz o och T^rrS, 

 ^ller vida utöfver de gränsor, inom hvilka den 

 pnskade bestämmelsen börsökas, intet enda vär-. 

 de af (^ry öfverstiger observationsfelet, hvar-. 

 till ännu sannolika felet uti correctionen för 

 glasrörets utvidgning sedermera bör tilläggas. 

 Om sistfunna eqvation förändras på det af BiOT 

 uppgifna sätt, och med de af honom begagnade 

 qvantiteter för glasets utvidgning, så uppkom- 

 mer följande corrigerade värde för vatten-volu- 

 men, ansedd z= i för T ::z o, vid varrnen T' 

 efter Reaum. Thermometer: 



f^= I — 0,000025964. T-{- 0,0000092477. 7*^ —0,00000002065. T'-', 

 som gifver det bestämdt oriktiga resultat, att 

 vattnets största täthet skulle inträffa vid -j- i°,4' 

 M. eller -j- i°>76 C, såsom och Paucker det 

 funnit. Häraf synes, att äfven det missöde träf- 

 fat Delvc^s försök , att den anbringade corre- 

 ctionen för glasets utvidgning alldeles icke pas-, 

 sar dertiil, och att således så väl de emot hans 

 method anförda anmärkningar, som ock osäker» 



