heten uti glas-correctioneii, saminanslämnia att 

 betaga det af dem dragna resultat det värde 

 man dem härtills tillagt. 



Blagdens och GiLPiNs försök hafva pä flera 

 sätt blifvit beräknade. De antecknade directa 

 observationer endast vid h varje femte Fahren- 

 heits varraegrad ifrån 35 till loo, men uppgåf- 

 vo sedan bestämmelser för hvarje enskild grad, 

 interpolerade med afseende på andra differen- 

 cerne. Sålunda fanns vattnets specifika vigt va- 

 ra störst vid graderne 38 , 3g och 4^ > samt 

 derifrån aftaga lika åt begge sidor till graderne 

 34 och 44* Utan vidare räkning synes således 

 BiOT hafva i anledning deraf antagit 39° F. el- 

 ler 3^,89 C. vara den temperatur for vattnets 

 största täthet, som dessa iÖrsök gifva, h vilket 

 gradtal, efter samma försök, antages äfven af 

 Thom. Young (enligt uppgift uti Annales de 

 Chemie Se de Physique ., Paris 18 16, T. i, p. 

 10*7, der vatten-volumens tillväxt efter centesi- 

 m al-graden t, börjande ifrån -f- 3^,89, angifves 

 vara = 0,00007128.^* — o,ooooooo25369.j(3). 

 Men då man derpå är uppmärksam, att specifi- 

 ka vigterne redan ifrån 34° till 32® fortare af- 

 taga än ifrån 44" ^^ 4^°' ^^ inses lätteligen 

 att någon correction till förenämnde gradtal bör 

 anbringas. Om man i detta afseende begagnar 

 Eytelwe^s beräkning (vX\ Gileerts Annah E. 

 39, s. 225 följ.), deri andia^-differencerne anta- 

 gas constanta, då han för vattnets specifika vigt 

 (iS), ^ I vid + 60® F,, efter lleaumurs gra- 

 der T finner 



(Ä) = 1,0009234 H"" o»oooo377i6.7^ '— 0,00000908653. 7**, 

 så gifver denna ecjuation vattnets största täthet 

 vid 2^,075 R. eller 2^,59 C, således i °,3o C. 

 lägre, än der den efter Gilpins interpolation när- 



