Sä vacklande och ostiker är ännu till den- 

 na tid kunskapen om iUm varmegrad, dervid 

 vatten liar sin största täthet, hvilket likaså gal- 

 .ler om. kännedomen af lagen för vattens utvidg- 

 ning i yarme; och då den sådan i intet afseeri- 

 de är tillfredsställande vid de flera undersök- 

 ningar af vigt, dervid den är nödvändig, så 

 måste det anses vara nyttigt och behÖfligt att 

 på säkrare bestämmelse i detta ämne använda 

 vetenskaplig forskning. 



För att i. detta bemödande kunna undgå 

 de anmärkningar, som vid dylika arbeten här 

 ofv!anföre. äio gjorda, har det framför allt synts 

 angeläget att ä, nyo bestämma alla de elemen- 

 ter, som i^sluträkningen böra ingå. Den sä- 

 kraste, metliodeii att i dettai. afseende följa, har 

 jag' ansett vara, att, uti destilleradt vatten af 

 förunderlig var.me väga en på ett hårstrå hän* 

 gande tunnj. glaskula, som så är belastad med 

 iniieliggandie vigt, att den, sedan den värmd 

 blifvit herruetice tillsluten, med liten Öfvervigt 

 sjunker i detta, vatten, hvarjemte angeläget är, 

 att; särskildt undersöka utvidgningen för det glas, 

 hv^raf denna kula blifvit blåst, för att kunna 

 ifrån 6bsei*vatioherne bort-eliminera dess ver- 

 kaiji. I sistnämnde afseende har jag, vid ett 

 Glasbruk,: Ifrån samma Degel, och på samma 

 gåiig, såléåes .af alldeles samma glas-materie, 

 låtit blåsa tunna rör af något öf ver 4 fots längd, 

 och tunnan kulor af närmast 2,26 decimal tums 

 dic^^eter.. iPå .de förra har jag omedelbarligen 

 m^tt förlänigningarne af värme, och på de sed- 

 naie anväiidt den correction som sålunda blif- 

 viti funnen. . . \ ' . 



l Den rJDjcrometriska Applarat, h vilken tillMes- 

 sa gl,>s-utvidgnings försök nyttjades, var i de 



