ning, i hans försök, i hänseende till vigten af 

 ättiksyrans atom. Genom de försök jag anställt 

 till anaJjs af denna sjra, äfvensom af dess förm- 

 eningar med åtskilliga Laser, anser jag det tern* 

 meligen afgjordt att den innehåller 0.47 af siu 

 vigt syre, och att den ger neutrala salter med 

 en qvantitet Lasis, iivars syre är -} af syrans, 

 d. ä. **/ rz: 1 5.666. pHiLLrps fann i det neu* 

 trala kopparoxid^saitet ända till 3q.5 p. c. kop* 

 paroxid, till hvars mättning åtgå Si.i^ d. ättik-^ 

 syra; det återstår då for vatten 9-33 d», hvil-^ 

 ket så nära man kan vänta sig instämmer med 

 det fall att kopparoxidens och kristall vattnets 

 svre är lika, d. ä. att saltet innehåller endast 2 

 atomer vatten. Vore vattnets syre åter, efter 

 Phillips beräkning, i\ gång kopparoxidens, så 

 skulle saltet få en betydligt olika sammansätta 

 ning, såsom följande jemförelse visar: 

 VL\Qå. 2 a t. vatten med 3 atomer 



syre-multipler syrcrmiiltipler 



Kopparoxid 3c)«76 i 38.o5 i 



Ättiksyra 5 1.22 3 Ad-^^ 3 



Vatten g^o2 i i2,g5 ji 



Det är klart att kopparoxidhalten ensamt 

 afgör efter hvilkendera af dessa beräkningar sal^ 

 tet.är sammansatt. För att i detta fall icke för- 

 lita mig endast på de äldre försök, efter hviU 

 ka detta salts sammansättning i tabellerna blif- 

 vit beräknad, häldst ingen ting derom då var 

 tvistigt, anställde jag ett nytt försök, för att 

 med säkerhet bestämma kopparoxidens qvanti- 

 tet, och använde dertiil kristaller af ett salt, 

 som icke förut var särskildt torrkadt , annorlun-^ 

 da än genom lång förvaring. 100 d. af detta 

 salt upplöste i utspädd svaf^elsyra och sedan af^ 

 dunstade och öfverskottet af svafvelsyra förja^ 



