\ 



262 



dessa kristaller af en mellanbiå färg. b^ Ea 

 lösning af neutral ilttiksjaad koppar oxid i kok- 

 hett vatten försattes med canstik ammoniak, så 

 länge den dervid JDildade fällningen åter upplö*- 

 stes, silades derpå och lemnades att svaina. 

 Under afsvalning afsattes saltet i en icke kri- 

 stailinisk massa. Spiritiis afskiljde ur den kall- 

 jiade vätskan ännu en Betydlig portion deraf i 

 form af oändligt små kristallfjäll. Det erhållna 

 saltet tvättades med alkohol, fÖr att befria det 

 från vidhängande neutralt salt. Det gaf med 

 caustikt kali intet spår af utvecklad ammoniak. 

 Om vid beredningen af detta salt, lösningarna 

 aro för mycket utspädda, så sönderdelas de, så 

 väl vid afdunstning, som i blandning med al- 

 kohol, till neutralt salt, som upplöses och det 

 olösliga basiska saltet, som fälles och som till 

 utseendet då icke kan skiljas från det med aU 

 Ivohol fällda lösliga. 



Då detta salt, beredt på båda sätten, rifvct 

 till pulver, utsattes i några timmar för en tem- 

 peratur af 4* öo®, förlorade det, i åtskilliga för- 

 sök, 9.5, 10, till 10,3 procent i vigt, hvarvid 

 färgen bief något litet dragande åt grÖnt; Det 

 återstående saltet öfvergöts med barythydrat 

 och vallen och koktes dermed en stund, livar- 

 efter det silades och kopparoxiden tvättades. 

 Den genomgångna vätskan, som höll barytjord 

 i öfverskotfc, fälldes med en ström af kolsyre- 

 gas, hvarefter vätskan vid lindrig värme afrök- 

 tes till torrhet. Den ättiksyrade baryten lÖst i 

 vatten och fransilad den olösta koisyrade bary- 

 ten, gaf med svafvelsyra 0.84 af saltets vigt 

 svafvelsyrad barytjord, svarande emot 0.368 ät- 

 tiksyra. Kopparoxiden löstes frän fdtrum af salt-, 

 syra, som i öfverskott tillsattes. Den silade lös> 



