a8<) 



emedan ,man med lika sannolikhet kan förutsätta, 

 att i de anförda försöken utvecklat sig vattenfri 

 flusspatssjra, blandad med sjrgas från siifver- 

 oxiden, så antogs likväl denna mening, genom 

 förtroendet tiii dess LerÖmde upphofsman, så- 

 som den rigtigare, ocii Thejvard medgifver, i dess 

 Traite de Chimie, att de phenömen , som i hans 

 och GayLussac*s försök inträffade, låta lika väl 

 förklara sig genom kiseljordens sönderdelning, 

 utan att flusspatssyra dervid Mifvit af kalmm 

 reducerad. 



John Daty undersökte den kiselhaltiga fluss- 

 spatssjrans sammansättning, äfv^en som några för- 

 eningar af acidum fluoboricum '•'), Han fann att 

 4o cub. tum af denna gaz, sönderdelade med 

 ammoniak j gåfvo 27.2 gr. kiseijord, hvilket, då 

 100 c. t. gaz väga 110.78 gr., ger 6r.4 delar ki- 

 seijord och 38.6 d, flusspatssyra, eller 100 d. 

 af syran förena sig med 1 59.07 delar kiseijord» 

 Då en gifven volum af denna gaz feck absorbe- 

 ras af vatten, och den dervid afsatta ki&eljorden 

 upptogs och vägdes, fann han att vattnet upp- 

 tagit en förening af 54-56 d. jord och 4^^*44 

 d. flusspatssyra, hvaraf 100 d. således förenat 

 sig med 120.07 ^' kiseijord; dessa qvantiteter 

 förhålla sig således till hvarandra såsom 3:4* 

 GayLussac hade funnit att kiselhaltig flusspats- 

 syra condenserar sin dubbla volum ammoniak- 

 gaz, j. Davy fann detta bekräftadt^ ocli beräk- 

 nade detta salts sammansättning till :24.5 am- 

 moniak och 75.5 £lusspatssyr;a och kiseijord. Det 

 salt som fås af den. vattenhaltiga syran bestar , 



*) Phil. Träns. 1812» 

 K. r. A. Handl. i^iZ ^ St. II. 1 9 



