ter, som kristallisera, hafva en skarp och rent 

 sur smak, och hvilkas ijpplösning|i vaLten"slarkt 

 angriper ghis. Alla färglösa flusspa Issy rade sal- 

 ter hafv^a den egenskapen, att, då de öfvergju- 

 tas med vatten, hlifva hälft genomskinliga och 

 antaga så nära samma strålbrytning som vatt- 

 net, så att man ofta först då vätskan uthälles 

 märker att någon ting låg på bottnen. • — Alla de 

 härefter beskrifna undersökningar, åro anställde 

 i kärl af platina, då icke uttryckligen namnes 

 att glas blifvit användt. 



Flusspatssjradt Kali. a* Surt erhåll es då 

 flusspatssyra blandas med en till dess mattning , 

 otillräcklig qvantitet kali. Afdunstas den sura 

 upplösningen, så förflyger väl något af den öf- 

 verskjutande syran, \nQ\\ det mesta kristalliserar 

 med kalit under afsvalning. Massan bildar då 

 vanligen en apparent solid kropp', sammanväfd 

 af breda blad, som tvärtöfver korssa hvarandra 

 och lemna trapezoidala mellanrum, hvari vät- 

 skan är fullkomligt innestängd, så att klumpen 

 kan uttagas utan att vätskan utrinner ; för att 

 skilja vätskan från det anskjutna, måste hvart 

 enda mellanrum krossas. Lemnas åter en mät- 

 tad lösning på ett flått kärl att frivilligt afdun- 

 sta,så aaskjuter saltet i rätvinkliga 4'-sidiga taf- 

 lor, som hafva afstympade sidokanter, lika som 

 om man på en octaeder hade afskurit tvenne 

 motsvarande hörn , till dess endast en tafla af 

 octr^*derns mellersta del återstår. Är vätskan 

 dju^ are och afdunstningen sker långsamt, så er- 

 hålles saltet i cuber. Det år mycket tröglöst i 

 en vätska, som håller öfverskott på flusspatssyra, 

 men löses deremot ganska lätt i rent vatten. 

 Upphettadt smälter det, ger flusspatssyra, som 

 i ångform bortgår, och stelnar sedan, då slutli- 



