3o4 



vätskan fiiiles af utspäduiag, äfveii som af kod- 

 ning, 9 h varvid ett basiskt salt afskiljes och ett 

 surt upplöses i vätskan. Håller denna ett stör-?; 

 re öfverskott af syra, så löser sig en del af fäll- 

 ningen åter under afsvalning. Ammoniak utfäl- 

 ler oxidliydrat, utan att någon syra atadnar 

 qvar deri. 



Flits spats SJ r adb jern. cu Oxidulsaltet fås 

 då jern upplöses vid lindrig digestion i flusspats- 

 syra. Saltet anskjuter efter hand i små hvita kri-» 

 ställer, som blifva hlekgula i luften och synas 

 vara rätvinkliga fyrsidiga taflor. De lösas trögt 

 i vatten, men upptagas något lättare om detta 

 håller litet öfverskott på syra. Sönderdelas i 

 bränning på det sätt att kristallvatten bortgår, 

 jemte en liten del af syran, h varvid återstoden 

 tar en röd färg. Denna sönderdelning synes 

 dock vara en verkan af luftens och vattnets ge- 

 mensamma inflytande och icke äga rum med 

 den vattenfria föreningen. Sönderdelas af cau- 

 stika alkalier med lemning af svart jernoxidul. 

 h» Oxidsaltet fås då jernoxidhydrat upplöses i 

 flusspatssyra; lösningen är färglös, äfven sedan 

 den är mättad. Afdunstad ger dieii ett kristal- 

 liniskt, blekt köttrÖdt, aldeles icke rostlärgadt 

 salt, af en söt sammandragande smak. Det lö- 

 ser sig långsamt, men fullkomligt i vatten, lös- 

 nine*en är ofärgad och får icke de nuancer af 

 djupare rödt genorn tillsats af ammoniak, som 

 med andra jernoxidsalter ar vanligt. Utfälld 

 med ammoniak i öfverskott, ger den basisk 

 jlitsspatssyrad jernoxidj hvars återstående halt 

 af syra ammoniaken ej förmår utdraga. D^w 

 är efter torkning ett mörkgult ockra-likt pulver, 



Fluss-* 



