3i3 



och sona dessa 266 d. kalkjord innehålla 74*73 

 d. syre, så är detta tal flusspatssyrans mätt- 

 iihigscapacitet, hvarigenom flusspatssyrans atom 

 väger 270.34 och flusspatspatens 982.4, hvilket 

 är ungefär 5 mindre an den, hvartill de i ta- 

 Lellerne äro beräknade. JVägon skall kanske stö- 

 ta sig derpä, att talet 370.34 icke är en jemn 

 multipel af 6.25, som man antagit vara vigten 

 af vätets atom, hvilken flera naturforskare tro 

 böra jemnt upp dividera vigten af alla kroppars 

 atomer. Jag anser likväl ingen ting bevisas af 

 den omständighet, att den verkeligen skulle di- 

 videra jemnt upp vigten af syrets atom, och att 

 åtskilliga andras komma nära till jemna multi- 

 pler af 6.25 *). Detta tal är så litet, jemnförel- 

 sevis med de flesta kroppars atom vigter, att ob- 

 servationsfelet kan blifva större än vigten af en 

 atom väte, så att, frän denna sida, strängare pröf- 

 ning, än hittills skett, fordras for att afgöra 

 frågan med eller mot. Hittills är ingen physisk 

 omständighet kand, genom hvilken detta multi- 

 pla förhållande skulle vara en natur-nödvändig- 

 het, och så länge är det lätt möjligt att det icke 

 är annat än en förledande supposition. I alla 

 hänseenden är den äldre atomvigten af flusspats- 

 syran, nemligen 275, som är en jemn multipel 

 med 44 ^f 6.25, för hög; den som vill rätta den 

 nya atomvigten efter den anförda supposition, 

 skal göra den till 1168.75, visserligen en obetyd- 

 lig förändring, men i så måtto arbiträr, som 

 försökens resultat icke gifva den sådan. 



*) Af DuLoiiGS och mina försök öfver vattnets samman- 

 sättning och vätgazens e. vigt blir dessutom vätets 

 atomvigt G.aiyy; så har jog uppfört den i tabeller- 

 na och det är dessutom klart at-t ett ganska ringa 

 fel i talet 6.25 gör hela suppositionen om intet. 



