3^3 



Det beqvämaste föreföll mig vara* att gemen» 

 samt utfälla flusspatssyra och kiseljord med na* 

 tron 1 form af den svårlösta förening, som af 

 denna tasis erhålles, och att sedan afskilja ki« 

 seljorden medelst dubhel decomposition ur den 

 återstående vätskan. Men för att tegagna den« 

 na method måste det svårlösta natronsaltets 

 sammansättning vara Lekanl> hvilken likväl, en 

 ^'dn§ känd, gÖr resten af analysen öfverflÖdigé 



Sedan jag genom ett analytiskt förfarande # 

 som längre fram skall anföras, funnit halten af 

 flusspatssyra och kiseljord i natronsaltet, före* 

 tog jag analysen af den flusspatssyrade kiseljor*» 

 den pä följande sätt! Gasen leddes i distilleradt 

 vatten, som beständigt omsvängdes, så att icke 

 tilledningsröret kom att råka vattnet, och när 

 vätskan blef så tjock, att den icke mera kunde 

 omskakas, upphördes med gasens tilledning och 

 vätskan silades, hvarefter kiseljorden tvättades 

 så länge det genomgående rodnade lakmuspap- 

 per. Den återstående kilseljorden vägde efter 

 glödgning i«263 gr* Yid ett motprof på ettan» 

 nan Dortion inlades den tvättade och torkade 

 kiseljorden i en retort af glas och glödgades, 

 h varvid endast vatten och ingen flusspatssyra 

 erhölls* Jag anförer detta, emedan man af 

 Thénards och GAYLtJssAc's försök har anledning 

 förmoda att det som af vatten fälles ur den ki- 

 selhaltiga flusspatssyregasen skulle vara en för- 

 ening af mera kiseljord, rned mindre ilusspats* 

 syra, hvilket likväl icke synes vara händelsen. 



Den genomgångna surare vätskan blandades 

 med kolsyradt natron, sä länge någon fräsmng 

 uppkom, hvarefter det svårlösta dubbelsaltet 

 som fälldes upptogs pä ett vägdt filtrum, tvät* 

 tades och intorkades i en vägd platinadegel ^ 



