3^4 



så att saltet i den vätska, hvarafniassah-pa filt- 

 rum var genomträngd, icke förlorades. Dub- 

 Lelsaltet vägde 8.99 gr. och svarar emot 3.ö53 

 gr. flusspatssjra och, med begagnande af den 

 äldre atomvigten för kiseljorden, emot 2.994 gr. 

 kiseljord, hvilket efter hvad jag nedanför kom- 

 mer att anföra, dock är något litet för- 

 mjcket. Den vätska som hlif\^it mättad med 

 iiatron blandades med tvättvattnet af kiseljor- 

 den, öfvermättades med kolsyradt natron och 

 försattes med en upplösning af kolsyrad zinko- 

 xid i caustik ammoniak, hvarefter vätskan af- 

 röktes till nära torrhet. Saltet löstes i varmt 

 vatten och kiseljorden, som nu hade förenat sig 

 med zinkoxiden till ett silicat, kunde bättre ut- 

 tvättvas utan att upplösas. Efter skedd uttvätt- 

 ning upplöstes ziuk-silicatet i salpetersyra och 

 afröktes till torrhet, hvarefter den salpetersyra- 

 cle zinken löstes i vatten, försatt med litet syra, 

 och kiseljorden blef olöst. Dens vägde efter glöd- 

 gning 1.297 §^'* -^^^^ silade alkaliska vätskan, 

 som nu höll kolsyradt och flusspatssyradt na- 

 tron, mättades i det närmaste med ättiksyra, 

 men bragtes ej till full neutralitet, fÖratt und- 

 vika en möjlig förlust af flusspatssyra under af- 

 dunstningen. Saltet öfvergöts efter intorrkning 

 med en blandning af spiritus och ättiksyra, som 

 utdrog det återstående lilla öfverskottet af kol- 

 syradt natron och lemnade flusspatssyradt na- 

 tron qvar, hvilket glödgadt vägde 2.912 gr. och 

 svarar emot 0.787 gr. flusspatssyra som således 

 hade utgjordt tillsamman 3.o53 4- 0.787 = 3.84 

 gr. h vilka varit förenade med 5.554 §^'' ^^sel- 

 jord, d. ä. 100 d. flusspatssyra aro i flusspatssy- 

 rade kiseljorden förenade med i44-^ ^* kisel- 

 jord. Ehuru detta tal icke är fullt precist. 



