atomer vatterilialtig Jlusspatssjrra och 2 atomer 

 Jlusspatssjrad kisejjord ^Q. ; 



i,.». . Vatten absorberar den gazforniiga sjran ji 

 början ganska hastigt, men sedan mer och mer 

 långsamt, i mon som vätskans rörh*ghet förhin- 

 dras af den kiseljord som a fs att sig. Jag lem- 

 nade en ganska ringa qvantitet vatten, o. 1 835 

 g\\^ i ett litet vägdt glas öfver (jvicksilfver, i 

 beröring med den gazformiga syrau och först 

 efter 4^ timars förlopp syntes all absorption 

 vara afstannad. Glaset hade nu vunnit 0.2 58 

 gr. i vigt af absorberad gaz, och vätskan rökte 

 lindrigt i luften. Den var icke flytande, eme- 

 dan den var insugen i den afskiljda kiseljorden, 

 I detta försök hade således 100 d. vatten upp- 

 tagit i4o.6 d. af den sura gazen, och då dervid 

 ,\ af dennes kiseljord = 2'y.65 blifvit afskiljd, 

 så återstår 112.95 d. af den liqyida syran som 

 varit förenade med 100 d. vatten, utgörande 

 å^u. högsta grad af concentrering denna syra 

 lan erhålla. Det ar anmärkningsvärdt att i deur 

 na förening flusspatssyrans syre är nära hälf- 

 ten, och den i lösningen qvarhållna kiseljordens 

 syre nära j af vattnets syrhalt, så att, om man 

 får antaga att vätskan ej varit fullt mättad utan 

 borde hafva upptagit i47»^ kiselhaltig flusspats- 

 syregas, så inträffar det precist med det anför- 

 da förhållandet. Jag har försökt att erhålla den 

 liqvida syran i sin högsta grad af concentre- 

 ring, det är, utan annat vatten än det som in- 



*} Dessa förhållanden instämma fullkomligt med den 

 formel for denna förening, som jag gifvit i de Che- 

 miska Tabellerna bland exempel af ditbbelsalterj 



nemligen fluosilicias hydrius == 3 F Aq^ + 



