34^1 



flusspatssyrad ammoniak, blandad med kiseljord. 

 Om det träffas af vatten, så afskiljes, såsom 

 J. Davy visat, kiseljorden i gelatiiieradt tillstånd, 

 livaraf man torde kunna sluta, att den varit che- 

 miskt förenad och icke mekaniskt Llandad med 

 saltet. Detta salt liÖjer följaktligen troligast till 

 den klass af föreningar som få namn af iluo- 

 silicatcr. 



Flusspatssyrad kisel-haryt fäs Läst, då en 

 upplösning af saltsyrad haryt blandas med 11- 

 qvid kiselhaltig flusspatsjra. Vätskan grumlas 

 ej genast, men efter några ögonblick begynner 

 dubbelsaltet fälla sig i form af små kristaller. 

 Det är så svårlöst i vatten, att man på detta 

 sätt kan utfälla nästan bela barytbalten; vätskan 

 håller fri saltsyra, som icke i märkbar mån 

 okar saltets lösligbet. Fälles det ur en kokbet 

 och något utspädd upplösning, så afsätta sig kri- 

 stallerna långsammare och blifva något större, 

 men i alla fall mikroskopiska. De bilda pris- 

 mer med en ganska lång tillspetsning. Kokas 

 detta salt med vatten , så upplöses en ganska 

 ringa portion, som, då vattnet öfverlemnas åt 

 frivillig afdunstning afsatter sig i kristaller. Sön- 

 derdelas i glödgnrng lätt med lemning af flus- 

 spatssyrad baryt. Det innehåller icke kristall- 

 vatten. 



Flusspatssyrad Msel-Jzalk kan äfven erhål- 

 las då slammad flusspat och fint fördelad kisel- 

 jord digereras med utspädd saltsyra och sedan 

 vid en lindrig värme afdunstas, då kalksaitet 

 anskjuter i kristaller. Bäst och säkrast fås det 

 likväl, då till den liqvida syran sättes kolsyr^id 

 kalkjord, så länge den löser något. Detta salt 

 är icke utan öfverskott på syra lösligt i vatten 

 och det auskjuter, i mon som detta öfverskott 



