348 



såsom en syra deri utan såsom en basisk kropp, 

 och att således för dessa namnet vS-///6ö[^ uttrycker 

 en idee, som af föreningens natur icke rättfär- 

 digas. Det gifvas deremot sådana föreningar 

 der ett flusspatssyradt salt förenar sig med ett 

 silicat, och iÖr hvilka namnet fluosilicat egent- 

 ligen passar. Mineralriket framställer såsom ex- 

 empel härpå Topazen och Pjcnite7i\ af hvilka 

 den förra hestår af en atom hasisk flusspatssy- 

 rad lerjord med 9 at. lerjords-silicat, och den 

 sednare af en atom af det neutrala fluatet med 

 9 at. af silicatet. 



Vid sönderdelningen af de flusspatssyrade 

 kisel-salterna med caustikt alkali, särdeles am- 

 moniak, kunna andra fluosilicater uppkomma, 

 hvarvid de relativa proportionerna af iluat och 

 silicat möjligen efter olika omständigheter kunna 

 utfalla olika. Jag har Öfver detta ämne icke 

 anställt så utförliga försök, som det kunnat för- 

 tjena och jag har endast undersökt den flusspats- 

 syrade kisel-kaikens söndcrdelning med ammo- 

 niak, såsom ^t\\ hvars bestämda kännedom 

 mest intresserade derigenom, att den vid mi- 

 neralanalyser stundom kommer i fråga. — Jag upp- 

 löste slammad flusspat, blandad med glödgad 

 kiseljord, i det tillstånd hon fås geuom den 

 flusspatssyrade kiseljordens söndcrdelning, i ut- 

 spädd saltsyra, i ett tillslutet glaskärl, h varur 

 ingen kiselhaltig flusspatssj^ra kunde afdunsta. 

 Efter 48 timmars digestion fälldes den klara 

 vätskan med ammoniak och fällningen tvättades 

 och glödgades. Vid söndcrdelning med svafvel- 

 syra gaf A^xv kiselhaltig flusspatssyregas , som 

 upptogs i kolsyradt natron, och lemnade i36 p. c. 

 gips.Natron-solutionafdunstades till torrhet vid lin 

 drig värme; saltet utdrogs med vatten och lemnade 



