365 



sällskapslirets han ofta samlade tring sig, var 

 sammansatt, icke strängt utvald, af personer med 

 tillräcklig bildning, att kunna fatta och följa de 

 ämnen han, vanligen i vetenskaplig väg, fram- 

 ställde till samtalens föremål. Åtminstone en 

 gång i hvarje vecka emottog han sådana sällska* 

 per hos sig, den tid han bodde i staden. Ifrån 

 staden och embetsrummet återvände han dag- 

 ligen, den vackra årstiden, till det Landtställe, 

 Skuggan, som han såsom donation egde på Kongl. 

 Djurgården, och hvars byggnader, trägårdar och 

 parker af honom blifvit grundlagde och tilldanade. 

 Här var hans hvila blott en utvexling af andra 

 slags syslosättningar. 



En caracters-målning af Frih. EDELCRANTz,sä 

 föredömesrik den ock vore, kan icke sökas här; 

 på sin höjd torde någre drag dertill utfinnas i 

 det föregående. Men vi hafva den redan förva- 

 rad i de mästerliga teckningar, som i Tal öf- 

 ver honom redan utkommit *•'); och inom det- 

 ta samfund förvänta vi hans minne ännu lika 

 värdigt och tacksamt upplifvadt. 



*) Tal öf v er T resident en m, 7n. Frih. A. N. Edelcraktz, 

 d, 7 April ig^i , då Dess Friherrliga Vajjeri 

 krossades af Gust. Lagerbjelre, har ledan tven- 

 ne upplagor. Åminnelse- Tal Öfver Fresiden^ 

 teji in.m. Frili. A. N. Edelcrantz ö/" J. P. Billberg, 

 i Kongl. Rrigs-Vetenskaps-Acad. Handl. 1821. Tal 

 vfverDensamTne^ i Svenska Academiefi f af Q» P. 

 Hagberg, ännu otryckt. 



