2 
hafva härom stadgat min öfvertygelse, den jag 
hoppas af sakkunnige icke jäfvas, då jag härige- 
| nom offentligen framställer de grunder, på hvilka 
den sig stödjer. 
Uti ett glaskärl af 4 Svenska decimal«-tums, 
vidd fylldes destilleradt vatten till 3 tums höjd, 
och i midten deraf upphängdes tvenne Thermo- 
metrar, så att kulan af den nedre stod 12 
tum öfver kärlets botten, och af den öfre 2 tum 
under vattenytan, uti 43 tums nära verticalt 
afstånd från hvarandra. Kärlet flyttades öm- 
som ifrån boningsrummels varme uti yttre kal= 
la luften, och derifrån tillbaka, för att såmedelst 
kunna iagttaga vattnets temperatur under lång= 
samt skeende ostörd afsvalning och uppvärmning. 
Sålunda blef synbart, att den öfre Thermome- 
tern i början visade vid afsvalning större, men 
vid uppvärmning mindre varme än den nedre; 
ända till en viss grad då motsatt förhållande 
begynte och sedermera fortfor. Den nedres 
förändringar skedde i begge fallen långsamma- 
1 och den temperatur, der denne upphanns 
af den öfre, borde vara varmen för vattnets stör- 
sta täthet. | ; | 
Men just denna olika hasughet för Varme- 
förändringarne, ehuru väsendtlig den är till 
frambringande af det här sökta resultatet, med-' 
förer dock tillika orsaken dertill, att de häri- 
genom funna bestämmelserna icke så väl, som 
man det väntade, med hvarandra öfverensstäm- 
ma; och man har, eburu utan fulla skäl, trott 
att afvikelserna vore desto större, ju mera var- 
men uti luften omkring kärlet är öfver eller un- : 
der vattnets temperatur. Varme-förändringarne 
ske nemligen vid öfra ytan fortare än verkan 
deraf hinner bli märkbar vid bottnen, hvaraf 
LJ 
