- 
23 
ena af dem; normalplaner till den andra; och 
tvertlom. 
Antagom nu, att jag kan sätta en yta N i 
beröring med ytan M uti alla punkterna af en 
curva S. Antagom vidare, att M är orörlig, 
men att JV söker få (tenderar till) en roterande 
rörelse kring 5; då måste hvarje punkt af den=. 
na curva S, såsom tillhörande ytan JV, söka att 
beskrifva: elementet af en curva, hvars, till det- 
ta element hörande, circulus Osculator skall va- 
ra vinkelrät mot tangenten till S i den punk- 
ten, hvars rörelse man betragtar. 
Således är första vilkoret för möjligheten af 
tvenne ytors M och NV directa rullning: på hvar= 
andra, att de tangera hvarandra i deras" böj- 
nings-linier ; då skola de tendera att rulla eller 
glida uti de andra böjnings linierna, 
Och som HN, sedan den börjat en roteran- 
de rörelse kring S, flyttat sig från sin första 
ställning till en annan , dermed oändligt nära, 
der den tangerar M uti en curva S' oändl. nä- 
ra S, och curvan S'” dessutom måste. vara en 
gemensam böjningslinie för begge ytorna M & NV, 
så kan man af allt detta sluta: att om tvenne 
bugtiga ytor M och jiV hafva gemensama böjnings- 
linier af minsta eller största böjningen, så skola 
de sträfva, att directe rulla eller glida uti de 
motsatta böjnings-linierna, d.ä. uti dem af stör- 
sta eller minsta böjningen. . Låtom oss nu un- 
dersöka de andra vilkoren, hvilka bestämma 71:0 
den directa rullningen, 2:0 den directa glidnin- 
gen emellan tvenne ytor, hvilkas böjnings lini- 
er sammanfalla. Ytan JV måste äfven hafva si- 
na reciproqua ytor, hvilka jag kallar P.V och 
Q.N. Om ytan JV tangerar M uti en gemen- 
- 
