ok 
25 
äger rum emellan de homologa ytorna JV.B; 
N.L och NI,;NS &c. 
Men nu kan det hända, att rebroussements- 
linierua n.&e och mo antingen tangera hvaran- 
dra i en punkt på ta.y, eller ock icke tangera 
hvarandra "och ej hafva någon punkt gemensam. 
I förra fallet är tydligt, att de begge ytorna 
JV.a och Mi skola kunna rulla på hvarandra, 
äfvensom & och &' rulla directe på hvarandra, 
émedan de i hvarje hy berörings-punkt hafva 
en gemensam tangent. Uti sednare fallet åter 
skola ytorna MN.a och N.«' glida på hvarandra, 
och då glida äfven & och & directe på hvaran- 
dra. Uti förra händelsen måste «y:s involuta, 
såsom tillhörande P.M, gå genom tangerings- 
punkten emellan rebroussements linierna 7n.o« 
och n.e&, och vara belägen på ytan P.NNV, så. 
att P.M och P.NV skola tangera hvarandra i 
denna curva. Men i andra händelsen kan icke 
y:s involuta, som är belägen på P.N vara den 
samma med den, som man betragtar såsom be- 
lägen på P.M, emedan de tvenne curverna n.c 
och m.Ä icke hafva någon punkt gemensam, och 
då skola ytorna P.NV och P.M icke: tangera 
hvarandra. Det samma gäller om de bomologa 
ytorna OQO.M och Q.N. 
Således kan man sluta: att då tvenne ytor 
M och NV hafva gemensamma böjnings-linier, 
man då kan till hvarje af dessa ytor formera 
en series af Reciproqua ytor, och har, såsom 
tillhörände M: i 
&c.P.). M—P" M,P!.M,.P.M,.M.Q'.M.Q".M—Q.l').M&c. 
såsom tillhörande NV: 
&c PL. N—P" NP! N,E.N,N,Q.N.Q'.N.Q”.N—Q.N&c. 
och skola dessa ytor vara reciproct homologa. 
