(97 
per hos utbredliga ytor äro nog tydliga i sig 
sjelfva för att icke behöfva bevisas, och derföre 
tror jag äfven vara nog; att blott hafva anfört 
dem. | ; St 
Antagom, att man har en ellipsoid, som 
icke är en rotationsyta, d. ä. som har sina tren- 
ne axlar olika stora. 
" Jag skär denna yta med planer vinkelräta 
mot den ena af ytans axlar; jag får då en svit 
af curver Xx, &c. hvilka alla äro alstrade efter 
samma lag, och de utbredliga ytor, som tange- 
ra Ellipsoiden skola vara Coner, som hafva sina 
toppar på den antagna: axeln; äfven är denna 
axel en af de ytor, som innehålla centra för ellip- 
soidens obliqua rotation. Om jag genom denna 
axel drager en svit af skärande planer, så skola 
de genom dessa skärningar uppkomna "särskilda 
curver (3,&c. vara conjugater till dem, som in« 
nehållas i de mot axeln vinkelräta planerna; 
och man bör märka, att dessa begge systemer af 
kroklinier, som vi nu determinerat, i sjelfva ver«=: 
ket äga de egenskaper vi ofvan anfört; ty: 
tangenterna till curverna 3, &c. gå alla genom 
axeln; om jag construerar de utbredliga ytor, 
som 'uti B,&c. tangera ytan, får jag en svit af 
cylindrar, och följagtligen måste axelns reci- 
proqua yta vara belägen oändligt långt borta, 
och tangenterna till en curva « skola alla gå ge- 
nom denna i oändligheten varande yta; om jag 
vidare betragtar skärnings-punkten emellan t. ex. 
B och x, bör man märka, att böjningsradien till 
B i denna punkt, icke sammanfaller med dire- 
etion för «:s böjningsradie 1 samma punkt; så att 
ehuru curverna &« och 3 skära hvarandra i räta 
vinklar, de likväl icke äro ellipsoidens böjnings- 
linier. Jag förmodar detta exempel vara till- 
