39 
cm WVi hafva sett, att om vi.på denna! yta  M 
rita en curva £, som vi antaga gå genom punk. 
ten a, så skall den hafva till conjugat en an= 
nan curva p, som äfven är "belägen på :M och 
går genom «a, samt -så beskaffad, att. tangenten 
1 a'tillsÉ, var en af generatricerna till den utbred- 
liga yta, som tangerar M uti pu. Efter & och pu 
äro conjugater, så måste, en relation finnas emel- 
lan deras till punkten a hörande böjningsradier, 
hvilken relation beror på beskaffenheten af ytan 
-M och af curverna É och pu. Således måste den- 
na relation, liksom alla variabla quantiteter, vara 
susceptibel af maximum och minimum; men 
bland alla genom punkten "a gående systemer 
af curver, som sins emellan äro conjugater, må- 
-ste nödvändigt finnas ett 'så beskaffadt, att de 
curver, af hvilka det består, äro fullkomliga in-= 
volutor-af rebroussementslinierna till de utbred- 
liga ytor, som i dessa märkliga curver tangera M, 
och då skära dessa curver hvarandra 1 räta 
vinklar, och hafva sina :böjningsradier i den ge- . 
nom a till M dragna normalens direction. Der- 
af kan man sluta, att detta system af cur- 
ver är det, som ger. ytans största och minsta 
" böjningsradier.. Undersökom nu de; relationer, 
som kunna äga rum emellan böjningsradierna till 
de homologa curver, uti hvilka ytorna M och 
JV directe rulla eller glida. 
Då M och JV tangera hvarandra uti den ge- 
mensamma böjningsradien y, så rulla eller glida 
de homologa linierna a,x', och 2,83" och d;d' &c. 
directe på hvarandra. : | 
"09 Dä de rulla, inträffar nödvändigt, att böj- 
ningsradierna till de punkter af ov,B,3, BEc. der 
dessa curver skära y, hafva ett visst förhållan> 
nn 
