j = 
-. I 4 
' & 
NV 
om det; liksom boron af den nybildade kisel- 
jorden hindras från att fullt förbrinna. Jag be- 
bandlade dessa förbrända återstoder med flus- 
> spatssyra, som starkt upphbettade sig dermed, uts 
'Yecklade kiselhbaltig flusspatssyra och gjorde fär« 
gen af det olösta mycket djupare. Det angreps 
nu ej mer af syran, som afröktes och återsto- 
den :fugtad med:-litet ny syra, togs på filtrum 
och tvättades väl samt torrkades. Den var nu 
silicium, :i' isolerad form 
> I detta tillstånd är det mörkt noisettebrunt, 
utan allt slags metallglans. - Struket med poler- 
stål; ger det intet glänsande strek och gör mot- 
stånd under gnidning, alldeles såsom en jord- 
artad kropp. Det är oförbränneligt så väl i at- 
mosferisk luft, som 1 syrgas3 förändras icke af 
blåsrörslågen och synes 'således höra till de 
strångsmältaste kropparna. Dessa omständighe- 
ter synas motsäga hvad jag nyss anfört om för- 
bränningen af silictum, som sker med lätthet 
både i syrgas och luften, då man använder det 
sådant det fås genom åverkan af kalium. Den- 
na olikhet i brännbarbeten af silicium är en 
ganska märk värdig omständighet. Det beror ic- 
ke på någon förutgången verkan af flusspatssy- 
ran, ty om silicium utan att brännas, först be- 
handlas ;med flusspatssyra, så utdrager denna 
| en portion kiseljord , afskiljd från flusspatssyran 
af det kali som hinner bildas på luftens bekost- 
nad, innan försöket kan begynnas, och syran 
upplöser dessutom, särdeles om blanningen vär- 
mes, en povtion silicium med utveckling af vät- 
gas; det som efter afsilning och tvättning åter- 
står, tänder sig och brinner med liflighet både 
i duften och i syrgas. . Denria brännbarhet här- 
törer icke af gvarvarande kalium, ty efter förr 
