2 
så att det råkar silicium, så uppkommer på det- 
tas bekostnad. en detonation midt i salpetern, 
och den afbrända massan behåller sig en stund 
svart. Örsaken till den omständighet, att silicium 
lättare förbrinner på bekostnad af kolsyradt än 
salpetersyradt kali vid lägre temperaturer, ligger 
otvifvelagtigt deri, att till dess förbränning for- 
dras en medverkan af kalits frändskap till kisel- 
jord, hvilken hos salpetern icke äger rum, förr än 
temperaturen stigit så högt att salpetersyran 
sönderdelas af hettan; att det brända någon 
stund behåller sig svart, beror derpå, att den 
nya föreningen är solid och bevarar det inne- 
slutna kolet, tills den hinner smälta. Silicium:- 
'detonerar under lifligt eldphenomen med hy- 
dratet af de eldfasta alkalierna, vid den tempe- 
ratur som smälter hydratet och således längt 
innan glödgningshetta. Vätgas utvecklas dervid 
och förbrinner synbart, då massans volum ej är 
allt för liten. Äfven med barythydrat uppkom- 
mer ignition och vätgas antändning. Med kalk- 
bydrat äger väl ock en ignition rum, men svag 
och silicium syrsättes ofullkomligt. - Med surt 
flusspatssyradt kali detonerar det vid den tem- 
"peratur, som smälter saltet d. ä. långt innan 
glödgning inträffar. Af smält borax förändras 
silicium icke. 
Om silicium upphettas till full glödgning i 
' gasformigt svafvel, eller ångor af svafvel ledas 
öfver hvitglödande silicinm, så tänder det sig och 
"brinner ehuru mindre lifligt än i syrgas; men 
det inträffar äfven med oantändligt silicium. 
Svafvelhbindningen blir dervid vanligen lika ofull- 
ständig, som syrsättningen; och man erhåller 
en slaggig mörkgrå massa Stundom händer lik- 
väl, särdeles om försöket sker i ett kärl, som 
