65 
Återtaga vi nu abalysen af de flusspatssyra- 
de kiselhaltiga salterna, så kunna vi från dess 
resultat beräkna mättningscäpaciteten af .silici- 
um. Framför andra passar sig härtill flusspats= 
syrad kiselbaryt. Den enda osäkerhet; dess 
analys kan vara underkastaca, ligger deri att den 
qvarhåller en liten portion fugtighet, som först 
vid.» saltets börjande sönderdelning > bortgår. 
Dennas quautitet kan bestämmas genom dub= 
belsaltets sammansmältning med blyoxid, hvar- 
af syran qvarhålles och vattnet bortgår ensamt: 
100 d. af detta salt förlorade på detta vis 0.85 
d. fugtighet. 100 d; af samma salt afvägde på sam- 
ma gång gåfvo, på sätt redan är anfördt "') 82.933 
d. svafvelsyrad baryt, svarande emot 54:428 d. 
barytjord. Af de flusspatssyrade kiselhaltiga dub= 
belsalternes redan anförda analys är det bekant,att 
basen 1 dem är förenad med 3 gånger så mycs= 
ket flusspatssyra som i det neutrala saltet; af 
> dessa data följer således att flusspatssyrad. kisele 
baryt är sammansatt af 
| Barytjord 54.428: 
Flusspatssyra 22.836. 
. Kiseljord 21.580: 
Fugtighet = 0.850. 
j 100.000: ps Åre 
Dessa 54-428 d. barytjord mättas af 7612 
dd." flusspatssyra ; hvaraf således följer att 15.224 
d. af denna syra varit förenade med 21.886 d; 
kiseljord, eller 100 d. af den förra med 143.76 
4) K. V. Acad. Hand. 1823 sedn. Hälften pag. 332. 
4) Jag bör på detta ställe rätta en missräkning i 
förra delen af min afhandling, É. V. A. Handl. 
1823 p. 313. der flusspatssyrans atomvigt är upp- 
förd till 270,34, då han deremot endast är 267.539. 
. | É 
NV. AA. Handl: 1824. SU I I 
