92 
Boraxsyra » och  flusspatssyrad: kiseltjord. 
Det är "bekant att kristalliserad boraxsyra: ab- 
sorberar gasformig flusspatssyrad kiseljord, och 
att vattenfri boraxsyra lemnar den alldeles oför- 
ändrad. Det föreföll mig sahnolikt att en före- 
ning af flusspatssyrad kiseljord med flusspatssy- 
rad boraxsyra kunde äga rum. Jag lät derföre 
en vägd portion kristalliserad boraxsyra absor- 
bera gasformig flusspatssyrad kiseljord, så län- 
ge den kunde något emottaga. Den lemnades, 
för säkerhets skull, i 48 limmar qvar i gasen, 
sedan all absorption var slutad. 100 d, borax- 
syra hade dervid uppsupit 129.02 d. flusspatssy- 
rad kiseljord. Den kristalliserade boraxsyran in- 
nehåller 56.38 d. vattenfri syra, hvars syre är 
39.3 och 129 d. flusspatssyrad kiseljord innehål- - 
la 52.9 ds. flusspatssyra, hvars syre är 39.5+ 
Öfverskottet på iden sednare sidan kommer der= 
af, att kärlet med boraxsyran före försöket vid 
vägningen håller atm. luft och efteråt kiselhal- 
tig” flusspatssyregas, som är tyngre än luften. 
Det är af det anförda klart att, då den' så bil- 
dade föreningen icke röker i luften, så inne- 
håller den icke en blanning af fluoborsyra med 
kiseljord, utau måste betraktas såsom en verk- - 
lig förening, 1 hvilken flusspatssyran är lika de- 
lad emellan kiseljorden och boraxsyran. Vatten 
sönderdelar den och afskiljer kiseljord, men ic-. 
ke alltsammman, ty ur upplösningen fäller ams 
moniak en ny portion kiseljord. — Vore väl 
denna upplösning att anse såsom flusspatssyrad 
borkiseljord ? Jag upplöste den mättade föreningen 
i vatten, tvättade den olösta kiseljorden så länge 
det genomgående reagerade surt, hvarefter den 
glödgades. Den vägde precist 3 af hela quan- 
tum kiseljord som boraxsyran upptagit, hvaraf 
