full metallglans. Försöket anställes bäst i ett 
stycke af ett barometer-rör, på hvars midt är 
utblåst en kula, uti hvilken saltet hålles i en 
fortfarande svag glödgning, under det att vätgas, 
torrkad med saltsyrad kalk, genomströmmar rö- 
ret. Då något vatten icke mera bildas, afbrytes 
försöket.  Massan utkokas sedan med vatten, 
det olösta pulvret digereras med concentrerad 
saltsyra, såsom ännu starkt smittadt af surt 
svårlöst salt, och kokas slutligen, sedan den su- 
ra vätskan blifvit afhäld, med caustikt kali, för 
att upplösa den afskiljda wolframsyran, tvåttas 
med rent vatten och torrkas. — Det sura wol= 
framsyrade natronet, som härvid erfordras, be- 
.redes sålunda, att man till smältande neutralt 
salt så länge tillsätter wolframsyra, tills de si- 
sta -portionerne icke mer upplösas, hvartill åts 
går ganska mycket. Man har härvid den för= 
..delen att kunna använda glödgad syra, som i 
det på våta vägen beredda saltet är ganska svår= 
löst. Det smälta sura saltet har stort begär, 
att vid afsvalning crystallisera på ytan, i långa 
nålar liksom svafvel. 
Den erhållna wolframoxid-föreningen är 
erystalliserad i regelmässiga euber, hvilka' äre 
så mycket större och desto "lättare med blotta 
ögonen kunna urskiljas, ju långsammare opera- 
tionen fortgått. Ofta finner man i den reduce- 
rade saltmassan blåsiga mellanrum, hvilka varit 
uppfylida af salt, men hvars väggar, sedan salt- 
massan blifvit aflöst med vatten, presentera en 
betäckning af särdeles brillanta små cuber. Den- 
na förening har fullkomlig metallglans, äfven 
då man rifver den med polerstål mot papper; 
dess färg kan svårligen skiljas från guldets, och 
när man betracktar ett af större crystaller he- 
