; 107 
blef likväl denna gång ett violett pulver, som 
hade utseende af en 'odecomponerad, endast an- 
lupen förening. Orsaken till denna ofullständi- 
ga sönderdelning var förmodligen, att koksaltet 
erhölls halfsmält, och derigenom hindrade ga- 
sens vidare åverkan, «Jag försökte derföre en 
annan analytisk method, nemligen med svafvel, 
hvarigenom föreningen helt och hållet förvand- 
las till svafvelbunden metall. 
0.487 gr. blandade med rent svafvel, upp- 
hettades till glödgning i en betäckt porcellaine- 
degel, så länge något öfverflödigt svafvel borrt- 
gick, Den erhållna massan hade utseende af 
- svafvelbunden wolfram och. vägde 0.55 gr. Hvar- 
ken vätten eller saltsyra utdrogo derutur något 
svafvelbundet natrium. Massan digererades der- 
på med kungsvatten, tills den fick utseende af 
ren wolframsyra,. intorrkades och glödgades, 
hvarvid svafvelsyra borrtgick. - Wolframsyran - 
upptogs sedan på filtrum, och det svafvelsyrade 
natronet uttvättades med vatten, som förut vär 
blandadt med litet saltsyra, emedan wolfram- 
syran deruti är mindre löslig än i rent vatten. 
wolframsyran vägde efter torrkning och glödg- 
ning 0.450 gr. Detta svarar emot 86.2 procent 
wolframoxid ; återstoden är följagtligen natron 
=13.8 procent. Häraf synes följa att förenin- 
gen är sammansatt af 
atomer försöket 
'Wolframoxzid o— 4 — 87.81 — 86.2 
Natron — I = 1210 — 13.8 
100.00 100.0 
Man finner lätt att natronets syre icke ens 
utgör hälften af hvad som skulle fordras, för 
att förvandla wolframoxiden till syra; följagte- 
ligen måste wolframoxiden sjelf vid contacten 
