184 
förhålla sig med Bromus secalinus och flera 
växter, hvilka icke återfinnas der sedan LIinngs 
tid. Ty den tiden voro förmodligen få nybyg- 
gare så för sig komne i Åkerbruket, att de icke 
hvarje år behöfde reqvirera nytt sädeskorn från 
främmande orter, genom hvilket många slags 
främmande ogräs kommo till Lappmarken. Så 
ledes kunde verkeligen en hel bop sådane hafva 
funnits i nybyggarenas Åkrar den tiden, då Lin= 
NÉ reste, fastän de nu försvunnit, emedan de, 
icke kunde naturalisera sig med climatet. = Att 
äfven de flesta ogräs i våra Åkrar tillkommit 
med säden från främmande orter, derom är in-= 
gen tvifvel. Emedlertid måste man nog erkänna 
dem såsom inhemska, sedan de inrotat sig 'så 
väl, att de icke allenast trifvas, utan äfven med 
möda stå all utrota. 
Följande "växter torde egentligen icke till- 
höra Lappmarken, eburu de finnas der på nå- 
gon gynnande local. Fill exempel i berget 
Isjach uti Piteå Lappmark: Arabis Thaliana,:' 
Myosotis stricta, Potentilla argentea. Hieracium 
dubium. Carex digitata, var, ornithopoda. ”Tur- 
ritis glabra uti Asiatsch-berget i samma Lapp- 
mark. Juncus balticus på Lastachtjavelk uti Lu- 
leå Lappmark, samt vid Arjeplog i Piteå Lapp- 
mark. Hit får man äfven räkna Elymus are, 
narius, som växer i Sorlsele af Umeå Lappm. ; 
Uti dessa och dylika bergsbranter som 
Asiatsch, Isjach, Nammatsch my, fl. finnas äf- 
ven Smultron, men annars trifvas de icke väl 
i Lappmarken. Uti Tåsjöberget i Ångermanlands 
nordvestra hörn börja de blifva mera allmänna, 
samt i Solberget inom Åsele. Äfven uti Skellefs 
teå finnas de i temmelig mängdj; men längre 
