200 
jande förmiddagar elier eftermiddagar. - I alla 
formlerna betracktas u såsom en positiv qvan- 
titet på årstiden från vinter- till sommar-sol- 
ståndet, men såsom negativ från sommar- till 
vinter-solståndet. = = FA 
För att bedömma wnflytelsen af quantite- 
i” ” 
fuke 
' 3 rs S ” ARS 
; terna e am 2", AEA 3 Et = lät 4» 7 vära tids- 
/ T 
equationerna vid trenne consecutiva meridian- 
passager af samma namn. Då blir medel-tidens 
dragning relativt till sol-tiden under de första 
24 timmarna 4 —vy" och under de efterföljan- 
SLOTT "” l . . . ev 3 
de =y —z7 » hvadan variation i nämnde dragning 
från ena till andra dygnet =(7"—2") —(7'—7 )=0, 
det är från en mellantid af z timmar till derpå 
följande mellantid af lika längd = Men nu 
| 2 
& 13 z ot 
är ungefärligén det största värdet på —= 
2 
” 
—..2=0"0375.t och således, om t=4' eller 7=8t, 
2 
skulle, både för ett medel-tids-ur och ett stjern- 
ur, i denna händelse vara $(e'—e”)Y=0"075 el- 
ler ((2Z—£”)=0715. Genom sitt långsamma och 
regelbundna till eller aftagande äro dessa cor-” 
rectioner alldeles umbärliga vid utrönandet af 
urets dragning ' mellan solens successiva meri- 
dian-passager och behöfvas ej heller vid den; 
finaste undersökning af meridian-differancer, eme- 
dan dessa bero af blotta tid-skilnaden /mellan 
tvenne olika orter, hvilken ej rubbas af ett och 
sanima på dem båda begånget fel i den abso- 
luta tidens' uträkning från corresponderande hög- 
der. Om åter urets egen gång ej varit lika un-= 
