sj 
a G'=1800 KA F2E0 AK Iwigb 
Att. åter finna denna vinkeln K, lät Gin 
keln DEHLF (fig. 5. d) föreställa antingen den 
inre eller yttre gränsen af spegeln aBtvPrs pro- 
jiclerad parallelt med tubens optiska axel, och 
ponera, att 2:ne kända fixstjernor, under det 
tuben förblifver orörlig, beskrifva chordörna 
FD, LE; sammanbind CD, (CE, DE och ned- 
fäll CBA vinkelrätt emot DF. Af tiderna; på 
hvilka dessa chordor beskrifvits, gifvas sjelfva 
chordorna och följakteligen deras halfparter DA, 
BE; ponera den förra=a, den sednare=c, den 
bekanta declinations-skilnaden AB=b, radien 
CD(=CE)=r,BC=7, då blifver ; 
Pier din d i rabrdirict HJ? 
a? +b? +2by=0? 
NI gen pp 
> lr 2b 
r=V (er a? — 2) : ia 
2 TN ; SindACD= = 
— BE =y.tangBCE,tangBCE= 
Lå 
2bc 
PTE ER a 
Således när radien r en gång är funnen, 
vinkeln G gifven för en punkt £E, der ett ob- 
ject med sin bild sammanfallit,. och man låtit 
denna bild medelst micrometerskrufvens rörelse 
avancera till andra brädden i £L, då index så- 
ledes gifver LE, eller den vinkel denna chorda 
vid ögat subtenderar, så kan, i fall objectet 
sammanfaller med sin bild i en annan punkt D 
af spegelns brädd, lätteligen vinkelns G varia- 
tion finnas, endast man med micrometerskrufven 
flyttar denna bild till andra brädden iF, hvar- 
igenom DF och följakteligen DAZ blir bekant, 
