| 
273 
iv Till justeringen hör änhu en vigtig omstän- 
dighet, nemligen 'att pröfva, om spegelns MN 
(fig. 5.a) begge rörelseaxlar OP, KL el:' cd äro 
vinkelrätta emot hvarandra. Detta kan ske på 
följande sätt. Lät på spegelns JV baksida 2:ne 
mot spegelns plan vinkelrätta stolpar Mf; Me 
(fig. 5e) vara fästade, på hvilka en stång fe. 
hvilar. Lät ock endera stolpen, t. ex: Me, 
kunna förlängas eller förkortas äfvensom. röras 
längs M'N efter behag, hvarigenom ställningen 
af fe kan, huru som helst, förändras. - På stån= 
gen fe poneras hänga ett vattupass gh på sina 
armar fk, el. Lät nu spegeln röra sig omkring 
axeln cd eller KL och läget af fe så länge förs 
ändras, till dess bläddran i vattupasset, oaktadt 
denna rörelse omkring cd står stilla, såvär det 
ett tecken att fe är parallel med cd; emedan : 
annars genom :rörelsen omkring cd den förras 
inclination emot horizonten skulle förändras och 
således bläddran röras. Lät sedan spegeln rö- 
ra sig omkring sin andra axel: OP: och jemka 
dennes ställning emot horizonten medelst skruf- 
varne uy och gr så länge till dess vattupasset 
under spegelns rörelse omkring OP står stilla, 
- så är denna rörelseaxel vinkelrätt emot hori- 
zonten, - Om nu ock bläddran blifver orubbad, 
1 fall vattupasset på vanligt sätt omkastas : på 
stången ef, så är denna stång och således cd i 
ett horizontelt plan, följakteligen vinkelrätt emot 
OP; om brädden rubbas, så förändra axelns OP 
läge emot cd medelst 2:ne i motsalta 'directio- 
ner gående skrufvar i O och P så länge, som 
för ändamålet behöfves. 
Det kunde tyckas, att man ock borde wun- 
dersöka alidadernas vinkelrätta ställning emot 
den rörliga spegelns plan, 'då det är parallelt 
