280 
Flusspatssyradt ORT analyserades på 
följande sätt :; Saltet upplöstes .+ kokhett vatten 
och fälldes med caustik ammoniak, fällningen 
tvättades, torkades och glödgades till slut i en 
atmospher af ammoniak. Det var titansyra. Väl 
skan afdunstades till torrbet och saltet smältes, 
samt vägdes. Vid återupplösning lemnade det 
ett. ringa spår af titansyra, som lades till den 
föregående. Försöket gaf 38.7 -p.c. skali och 
35 p.c. titansyra, hvarefter flusspatssyran ; met 
inbéräkning af förlust, utgjort 26.3. Kalitssyre. är 
6.58 och titansgrans 11.8. Detta är ej fullt dub- 
belt, men hörande likväl detta förhållande så - 
nära att saltet icke kan vara sammansatt annor- 
Junda än efter formeln K F + 'Ti F? +), Den 
derefter Es Ara RAA ger 
| Kalv 18 bgpDRIG 
EN Titansyra >. + 37.27 
BÖG Flusspatssyra 25.40. 
XI 
Orsaken till afvikelsen i försökets resultat 
från detta ligger i en ringa halt af flusspatssy- 
radt kiselkali, hvarifrån det år nästan omöjligt 
att få detta slags föreningar fullt befriade, hvar 
igenom alkalits och flusspatssyrans halt utfaller 
något större och metallsyrans något mindre än 
räkningen ger. 
(> HFlusspatssyradt titannatron är vida lättlö- 
stare än kalisaltet; jag har fått det endast i 
en saltskorpa utan rediga kristaller. 
«> Flusspatssyrrad titan-ammoniak är lättlösare 
än kalisaltet, hvilket det föröfrigt till mjöpopest 
ull=- 
>) Efter Roses försök (KK. V. Acad. Handl för år 
1821 p. AR är titansyran Ti O+= "1782 
