hö : | 28k 
fullkomligt liknar. De förändringar detta salt 
undergår i distillation förtjena att anmärkas. 
Upphettadt i en distillationsapparat af platina 
till en temperatur, som ännu ej går till glödg- 
ning, ger det ett saltartadt sublimat, som är 
flusspatssyrad ammoniak. Det inlaggda saltet 
förändrar dervid icke sin form och smälter icke. 
Borttages nu detta sublimat och hettan upphöjes 
till börjande glödgning, så smälter saltet, 
sublimeras sedan oförändradt, och afsätter si 
i retorthalsen flåckigt och utan tecken till kristal- 
lisation3; platinan blir dervid purpurfärgad på 
insidan. Detta salt är lösligt i vatten, smakar 
surt och sammandragande och kan upptaga myc- 
ket alkali innan det begynner fällas, tillsätter 
man kali till dess att én fällning uppkommer, 
så luktar vätskan genast af ammoniak, och slut- : 
ligen ganska starkt. Det är således ett salt af 
finsspatssyrad titansyra, förenad troligen med 
blott hälften så mycket flusspatssyrad ammoniak, 
som i det första saltet. Detta ger anledning att 
förmoda en motsvarande class af andra basers 
flusspatssyrade titansalter. Jag har likväl icke 
gjort någon undersökning deröfver. 
Flusspatssyrad titan-kalk löser sig i vatten 
endast med öfverskott på syra. Under lösnin- 
gens afdunstning anskjuter den i prismatiska 
kristaller, som vid återupplösning i vatten lem- 
na ett hvitt pulver olöst. 
Flusspatssyrad titan-magnesia är lättlöst i 
vatten; smakar bittert, anskjuter under frivillig 
afdunstning i långa, nålformiga kristaller, som 
icke fullt lösas af vatten. 
Flusspatssyrad titan-blyoxid löses lätt i 
vatten. Anskjuter under afdunstning i små färga 
KV. 4, Handl, 1824 St, II. 19 
