283 
af tantalsyran, som under smältningen icke blif- 
vit af det sura saltet upplösta till en flytande mas- 
sa. Lemnas denna upplösning åt frivillig afdunst- 
hing, så antager den en viss grad af concentrering, 
hvarvid den sedan behåller sig. Afdunstad vid 
högst --30?, concentreras den ännu mer och afsät- 
ter kristaller. Omkring kanterna af vätskan blir 
massan emaljhvit och icke kristallinisk, Fort- 
gättes afdunstningen så blir hela massan sådan. 
Kristallerne, nyss upptagna och afdrupna, lösas 
åter fullt i vatten och deras lösning grumlas ic- 
ke af kiselhaltig flusspatssyra; de synas vara dub- 
belföreningen af flusspatssyrad tantalsyra och vat« 
tenhaltig flusspatssyra. Lemnas de en dagitorr 
. luft, så fatiscera de, den vattenhaltiga syran afdun- 
star och de lösas nu icke mera i vatten, utan att af- 
sätta en basisk förening. Den emaljhvita mas= 
san förhåller sig på samma sätt. Vatten upp- 
löser derur en sur förening och afskiljer en bas 
sisk. Froligen är den, före vattnets åverkan, 
den neutrala elier jemna föreningen emellan 
båda syrorna,; äfven som lösningen är att anse 
för analog med liquid kiselhaltig flusspatssyra. 
= > Flusspatssyradt tantal-kali fås, då lösningen 
af tantalsyra i flusspatssyra blandas med kali, 
till dess att en fällning begynner uppkomma. 
Man bör göra denna förening varm, emedan 
den annars afsätter sig och hela massan stelnar. 
Under afsvalning anskjuta fjälliga kristaller, ej 
olika det motsvarande titansaltets. Detta salt är 
tröglöst i kallt vatten, hvaraf det likväl full- 
komligt upplöses. Deremot löses det lättare af 
varmt vatten, men sönderdelas af kokhett och 
afsätter ett hvitt pulver. Detta salt fås äfven 
då surt flusspatssyradt kali blandas med tantal- 
syra ocIt vatten och vätskan uppvärmes. Efter 
