290 i; 
metallens förvandling till tantalsyra, förhålla sig 
till syret i syran, som skillnaden emellan vig- 
ten af en atom svafvel och en atom syre för- 
håller sig till vigten af em atom syre. Att en 
sådan proportionell. sammansättning här verks 
ligen äger rum, är redan deraf klart, att allt 
det svafvel, sonY vid kolets oxidering på tan- 
talsyrans bekostnad lösgöres, 'bindes af tanta- 
lum; utom det att i motsatt förhållande tantal- 
syran 'skulle innehålla mer syre, än de ofvan 
anförda förbränningsprofven med sjelfva tanta- 
lum angifva och mer än som utvises af de flusspats- 
syrade tantal-salternes analys. Men dervid åter- 
stod ännu, för att kunna med någon säkerhet 
använda det ofvan erhållna resultatet, att för- 
vissa sig om att det svafvelbundna tantalum ic- 
ke innehöll något annat främmande ämne. Till 
detta ändamål analyserade jag det med chlor. 
> På ett stycke af ett barometerrör utblåstes tven- 
ne kulor nära hvarandra, och i den ena inla=- 
des en vägd portion svafvelbundet tantalum, 
hvarefter chlorgas, som förut geck genom ett 
rör fyldt med saltsyrad kalk, leddes öfver den 
svafvelbundna metallen, För att vara rätt sä- 
ker för inblandning af atm, luft, lät jag gasen 
i två timmar gå 'derigenom, utan att använda 
yttre värme.” Jag fann då att massan mot slu- 
tet af den andra timmen begynte upphettas af 
sig sjelf och chlor absorberades utan eldpheno- 
men. Då kulan icke mera kändes varm, an- 
"vändes en ytterst lindrig hetta, hvarvid de bil- 
dade chlorföreningarna öfverdistillerade till den 
tomma kulan, och den svafvelbundna metallen 
absorberade nu gasen obehindrad. 'Sedan all 
verkan upphört och alla flygtiga föreningar blif- 
vit injagade i den andra kulan, utdrefs chlor- 
