J21 
'egna "salter, men hvilkas sammansättning icke 
liknar de föregåendes. Dessa salter erhålles äfs 
"ven "då ett wolframsyradt salt förenas med flusi 
spatssyra. Jag har icke in specie undersökt 
dessa salter af särskilta baser utan endast up- 
pehållit ' mig vid kalisaltets undersökning. 'Jaåg 
kan tillägga satt ammoniaksaltet liknar kalisaltet 
till sina yttre förhållanden och att natronsaltet 
är lättlöstare än de föregående och ånskjuter, 
åtminstone vid försök i smått, mindre redigt. 
" Kalisaltet bereddes så väl af wolframsyradt 
kali, som öfvermåättades med flusspatssyra, som . 
af flusspatssyrad wolframsyra, hvartill sattes 
kali till dess en beständig fällning visade sig. 
Detta salt är tröglöst i kallt vatten,' löser 'sig 
lättare i kokande och anskjuter under långsam. 
afsvalning i stora glänsande fjäll, lika boraxsyra. 
Det har en bitter, något metallisk smak. För- 
ändras icke i luften och sönderdelas icke vid 
återupplösningen i kallt eller kokande vatten. 
Det innehåller kristallvatten. Upphettadt be- 
tydligt öfver vattnets "kokpunkt bortgår detta. 
vatten under det att saltet faller till ett fint 
damm. 'Ingen flusspatssyra följer med om icke 
temperaturen är mycket hög. Det vattenfria 
saltet kan småltas i glödgning utan att sönders 
delas, om tillträde af vattenångor eller kiseljord ” 
hindras. Det smälta saltet är vanligen litet grön- 
agtigt och platinan omkring blir rödbrun af en 
angripning genom flusspatssyran. = 
Detta salt analyserades på följande sätt: 
100 d. deraf upphettade öfver lågen af en olj- 
lampa, d.ä. så att de icke kommo till glödg- 
ning, förlorade 4.8 d. af bortgånget vatten. 100 
andra delar blandade med blyoxid och upp- 
hettade förlorade precist lika. 
