343 
tansyra. Lösningarna i saltsyra och vinsyra 
"blandades, öfvermättades med ammoniak, hvar- 
af intet fälldes, hvarefter hydrothyonammoniak : 
utfällde svafvelbundet jern, som förvandladt till 
jernoxid vägde o.ori. Vätskan afröktes till torr- 
het och salterna förstördes i bränning, 'hvaref- 
ter återstod en i saltsyra olöslig hvit jord, som 
löstes af coneentrerad svafvelsyra och förhöll 
sig i allt såsom zirkonjord. Den vägde 0.og5. 
Då zirkonjord innehålles i detta mineral, så är 
det klart att den erhållna titansyran måste haf- 
va varit smittad af en portion zirkonjord i den 
svårlösta modification, hvari den försättes ge- 
nom behandling med svafvelsyradt kali. Å en 
annan sida upptäckte blåsröret svaga, dock igen- 
känliga spår af af titansyra i zirkonjorden. 
f. Den i e) med svafvelsyradt kali kokan- 
de fällda vätskan försattes med vinsyra, öfver- 
mättades med ammoniak och fälldes med hy- 
drothyonammoniak. Det derigenom afskiljda jer- 
net, förvandladt, genom upplösning och utfäll- 
ning, till oxid, vägde 0.063. Den återstående 
saltmassan afröktes och brändes med tillsatts af 
litet salpeter för att hindra bildning af hepar. 
Salterne som höllo alkali i öfverskott utdrogos 
med vatten, hvarefter saltsyra upplöste i köld 
den återstående jorden, med lemning af litet 
platina från degeln. Lösningen i saltsyra fäll- 
des med caustik ammoniak, fällningen blef gul- 
brun på filtrum och svart i glödgning. Den 
vägde 0.109 gr. Den ammoniakaliska vätskan 
gaf med oxalsyrad ammoniak en fällning, som 
i bränning blef svart och vägde 0.018 gr. Den 
Var manganoxid, något smiltad af kalk. 
g. Det med ammoniak fällda o.109 löstes 
1 saltsyra med svag lukt af chlor och gaf, då 
