384 
dem derföre ligga i en liten fördjupning. Der 
denna ej: finnes, märka vi inga hål förr än vi 
bortskrapat den. yttre lamellen. Häraf kommer 
det att dessa hål tilltaga i vidd åt skalets inre sida, 
och äfven att de med tilltagande storlek mer 
skilja sig från hvarandra samt rigta sig snedt 
framåt. Denna tilltagande storlek och rigtning 
antyder således blott fästmusklernas successi- 
va tillväxt och rigtning. I hålens sidor se vi 
tydligt skalens lamellösa textur och att den är 
anfrätt. | ; 
I stället för dessa hål, finnas hos alla oskad- 
da exemplar af Cranie, ärr eller intryck efter 
muskelfästen. Af dessa äro de-två bakre runda 
och vanligen något upphöjda kamt” släta. «De 
två följande äro i undre skalet mycket tättsittan= 
de, sneda och något ingröpta med en upphöjning 
mellan sig baktill. der de divergera. . Då det 
förstnämnda paret calcineras, så uppkomma 2:ne 
hål, hvilka man liknat vid ögongroparna på 
en dödskatle; de a:ne sednare bilda tillsam- 
mans en bred öppning som skall föreställa mun- 
nen, och upphöjningen öfver eller bakom dem 
utgör näsan. Hos en del ser man märken ef- 
ter ännu ett par muskelfästen som ligga nära 
skalets främre kant; men dessa synas ej alltid. 
Af dessa undersökningar torde följa: 
r, att de trenne hål som omtalas i syste- 
merna bland generiska eller specifika eharacte- 
rer för Crania icke höra till musslan i dess o- 
skadda tillstånd. 
2, Alt detta slägte är skildt från Terebra- 
tula och ännu mer från Anomia. 
3, Att det hörer till familjen Brachiopoda,; 
och att det i systemet bör hafva sin plats wvi 
Orbicula- i 
1 
