390 
ren blef jag ej litet öfverraskad, att i den glas= 
burk hvaruti åtta Cocci förvarades, finna tven= 
ne Anthribi varit kringkrypande; men som äf- 
ven dessa möjligtvis kunnat lefva uti de qvistar 
på hvilka Cocci voro fästade, föranläts jag att 
nu nogare granska en Coccus,som vid nedlägg- 
ningen i glasburken lossnat från barken, och i 
hvilken jag då sett en larv röra sig, hvilken 
visserligen då föreföll mig nog stor, men hvar- 
af jag hoppades måhända erhålla något nytt spe- 
eies af Encyrtus, större än de hittills kände. 
När jag nu granskade nämde Coccus, fann jag 
den omnämda larven verkligen vara förvandlad 
till denna Anthribus, som, ehuru fullkomligen 
utbildad, ännu låg qvar uti densamma, — Den 
fina hinnan, som beklädde samma Coccus på 
undra sidan där den varit fästad vid barken; 
och genom hvilken jag kunnat se larven, ehuru 
densamma hindrade mig att nogare granska den, 
— denna hinna var alldeles oskadad; ej heller. 
kunde någon annan öppning märkas, hvarige-, 
nom en iusekt. af denna storlek kunnat inkom- 
ma. — Af denna Coccus voro alla inre: delar 
förtärde, så att endast det yttre skalet åter-; 
stod 7). : 
Detta anförda bevisar således, att nämde, 
Anthribus under larv-tillståndet verkligen lefs, 
ver som parasit inuti Cocci, — och således i 
ett ganska hufvudsakligt afseende afviker från 
de öfriga arter af samma familje hvilkas meta= 
morphos ännu är känd, och som alla äro Phy=' 
tophager. Ad Te 
+) Larven syntes hvitgul, och låg krökt, men den om=- 
” talta hinnan tillät ej att nogare anmärka dess utse- 
+ ende: än ; 
/ v 
