| 409 
Om de Broskstycken som bilda hufvudets - 
"> grundlager. 
Den tunna broskblåsan Ceranium), som 
omgifver hjernan ") hvilar på en ram af fina 
brosk, bruna till färgen och af den alldeles eg- 
na broskbildning, som tillhör denna underord- 
ning Chondropterygii. Att bestämdt förklara des= 
sa brosks betydelse eiler att bestämma hvilka 
delar i de högre skeletterne, som af dem mot= 
svaras, är ett företag, hvilket jag för närva= 
rande måste lemna åt. de forskare, som äro i 
tillfälle att jämföra dem med andra af detta 
djurs närbeslägtade. genera och ordines. 
Sjelfva Ramen (Tab. VIf. 1—a) utgöres egen= 
teligen af en stor broskbåga, hvilkens båda sidode= 
lar symetriskt motsvara hvarandra, och likna en 
sådan Lyra hvarmed Apollo afbildas. Baktill 
är den tillsluten af ryggradens främre ända och 
Labyrinthen (f. 1—b,c.) Den är främst på 
> ändan tvär, öfvergående baktill i 2:ne oms 
vändt s-formiga armar, hvilka bakerst böja sig 
emot hvarandra. I de breda ändarne äro 2:ne 
ovala hål (f. 1—d2) tillslutne af broskhinnan (pe- 
richondrium) och bakåt begränsade af hvita 
broskpartier, hvilka i öfre kanten öfvergå i fina 
strålar (f. 1—e). Dessa'strålar äro 3:ne till anta= 
let, omgifne af en egen hinna, som håller dem 
spände och åtskiljde. Genom samma hinna hål- 
las de äfven inåt böjde, så att partiet bildar en. 
concav skärm, som hvilar på sidorna af svalget. 
Då jag jämför Gälbågarnes fäste vid bhufs 
vudet hos Chimera och Petromyzon, med an- 
+) se Bidrag till åder- och neryst. Anatom. hos 
Myxine. K, V. A. H, 1822. II IL p. 240. 
KP, dv Håndl. 1824, St IK 27 
s 
