474 
elier andra Da sttlligheres fordrade hans 
vistelse på landet. 
1819. Kallades till Ledamot af La Societé Åca- 
demique de, medicine de Marseille, 
1822, Elter underdånig ansökan erhöll v. Scnur- 
:"zENHEIM bevilljadt afsked, från sina embe- 
ten, hvarvid Kongl. Maj:t i skrifvelse af 
d. 15 Jan. : 1822, ati de nådigaste ordalag 
uttryckte sin höga : tillfredsställelse: öfver 
hans mångåriga förtjenster , både såsom ems= 
betsman och såsom nätional-representant. 
"1823 återkom han till hufvudstaden ,. från sin 
landtgård , Sörby i :Vestmanland,; för att 
bevista Riksdagen, der han ännu såsom ta=- 
lare uppträdde, och i öfrigt genom dicta- 
mina meddelade vigtiga upplysningar från 
sin så mångårigt och så grundligt samla- 
de erfarenhet, inom den lagstiftande mak- 
ten. Den» sista Januari sjuknade han i en 
catarral-feber ; men var redan i slutet af 
Mars månad så återställd, att han kunde 
besöka vänner och bekantag till dess han 
den 22 April hastigt anfölls af en åkomma 
:i underlifvet, hvarmed snart följde krafter- 
nes förlust, och han dog d. 24 Apr. 1823. 
Han öfverlefves af 2 Söner, 1 Soneson och 
2 Barnabarnsbarn. 
I denna enkla tidföljd af SCHULZENHEIMS 
lefnadshändelser, saknas all utläggning öf- 
ver de förtjensters värde den företer. Me 
Kongl. Acad. har redan i ett Åminnelse- Tal 
öfver honom , följt utvecklingen och be- 
stämmandet - dessa förtjenster, med san- 
ning och värdighet uppfattade. Då vi be- 
" trakta den långa lefnadsbana, af mer än 
99 år, intill hvars yttersta mål, han ännu 
