478 
I sin första barndom led SAR af mycket : 
svag kroppsbyggnad , som påkallade hans upp- 
lyste och kunskapsrike Faders oafbrutna närs« 
mare vård om hans hälsa. Lika lyckliga om- 
sorger fortsattes sedermera, alt utveckla hans 
ovanliga anlag, att leda hans snille. ' Modrens 
älskvärdhet och qvickhet, som röjde en syster 
till Riks-Rådet MHermäAnsson, gaf tillika åt yng- 
lingens bildning den förfining, som en friskare 
och starkare ungdor sällan vinner så snart, bland 
kamraters härdande kroppsöfningar. Hans barn- 
dom synes derföre redan antyda, hvad han i 
en tilltagande ålder skulle egna sig åt: snillets 
yrken, samhällslifvets förädling, och en lätt för- 
måga att åt andra, äfven åt det allmänna, med- - 
dela den upplysning han tidigt sökte förvärfva, 
och framgent till philosophisk mognad utvidgades. 
Den lfliga fattningsgåfva; genom hvilker 
han samlade kunskaper åt sitt ojemförligt goda 
minne, ställde honom redan, under sin studer- 
tid vid universitetet, framför de mäst lofvande 
ynglingar. En, fastän mindre betydlig, omstän- 
dighet vittnar derom. Ehuru Fadrens förtjen- 
ster, (hvilket sonen sjelf erkänner) tillskyndat 
ynglingen äfven en nådig uppmärksamhet från 
Monarken, som nämnde honom till 'Hofjunkare 
vid 17 års ålder, lärer likväl sådant icke kun- 
nat ske, utan alt några särdeles framlysande 
genom sitt gifte med Ärke-Biskopen Matn. STEUcHIus, 
var moder till. Prof. i Upsala Jou. von HERMANSONS 
Fru MaArGcaArRETA STEUcH, som var moder till Anna 
CuristIna von HERMANSSON, gift med Arch, Rosén 
+ 
VON ROSENSTEIN. — Utom de båda sistnämnde ätter- ' 
na härleda sig Grefl, ätten Rosenerap samt.adel.. 
Ätterne SteEucH, VATTRANG, BRUNCRONA, ÖRIPENSTEDT, 
Von KÖRNING, VON ÅSP, IHRE, VON ÅLSTRIN, ÖDEN- 
CrRANTZ och BErGstEDT från samma Stammoder. 
