13 



yinkel, livars storlek tilltager i samma ordning, 

 som arterna äro antecknade; hos Dr. muralis 

 och nemorosa är fruktskaftet slutligen rakt ut- 

 stående, så att det med stjelken bildar en nästan 

 rät vinkel. Längden varierar ofta hos samma 

 art; i allmänhet äro de nedersta längre än de 

 öfversta; likaledes variera de mer eller mindre 

 håriga; hos Dr. Walilenher^ä äro de alltid glat- 

 ta; äfvensom hos Dr, verna; hos Dr. muralis 

 och nenujrosa har jag oftast funnit de nedersta 

 fruktskaften på yttre sidan håriga, de öfre all- 

 deles glatta; Dr. läxa och scandinavica hafva 

 dem ofta glatta, stundom småhåriga; Dr. hirta 

 öfverallt eller ock på den utåt vända sidan mer 

 eller mindre långhåriga; styfhåriga hos Dr. tri- 

 chella; mer eller mindre beklädda med dels 

 stjernformiga dels enkla hår hos Dr. incanaj al- 

 pina; kort och tätt stjernludna hos Dr. nivalis. 

 Skidornas form erbjuder goda karakterer, men 

 man måste blott noga taga sig till vara, att man 

 ej hämtar dem från andra än fullkomligt mog- 

 na skidor, emedan de under tillväxten ej obe- 

 tydligt ändra sin form. Korta, särdeles mot ba- 

 sen breda, mer eller mindre närmande sig den 

 äggrunda formen äro de hos Dr, trichellaj alpi- 

 na ^ scandinavica; nästan ovala hos Dr. FFahlen- 

 bergii; äggrund t-a£långa eller äggrundt-lansettli- 

 ka hos Dr. hirta; elliptiska ofta mot spetsen bre- 

 dare hos Dr. verna j muralis j, nemorosa; aflånga 

 hos Dr. incana; lansettlika hos Dr, nivalis och 

 läxa. Det är likväl ej sällsynt att, stundom från 

 samma rot som de normala, träffa andra atypi- 

 ska skidor, som äro kortare, mera rundade och 

 mindre; dessa äro ofta åtföljda af ett djupare de- 

 ladt, nästan tvåklufvet märke, och hafva ej säl- 

 lan qvarsittande l^lomfoder; och allt visar, att de 



