15 



cl et något förlängcU; hos de öfriga kort men tyd- 

 ligt. Märket erbjuder äfven skiljaktigheter, som 

 ej böra förbises; en del arter {Dr. alpina^ niva- 

 lis y Jiirta) hafva det tydligt bredare än stiftet 

 (stigma capitatum); de öfriga hafva det smalare el- 

 ler i det högsta lika breclt (stigma punctiforme). 

 I allmänhet är det urnupet eller intryckt; hos 

 Dt\ hirta är det normalt tvåflikigt. FrÖen äro 

 mer eller mindre gulbruna, ovala eller aflånga, 

 åt båda ändar trubbiga, hängande med mer eller 

 mindre kort, smal, fri frösträng; hos de Skan- 

 dinaviska arterna äro de knappast färre än 8 i 

 hvarje rum, hos några arter mera än 20; hos en, 

 så vidt jag vet, obesk rif ven art, som under namn 

 af Dr. oligosperma Hook. förvaras i Hornemanns 

 herbarium och är samlad under Franklins nord- 

 pols-expedition, finnes i hvarje rum allenast 3 — 4 

 frön, som likväl sällan alla utväxa. 



I den nu lemnade framställning af de ka- 

 rakterer, som erbjuda sig till bestämmande af 

 artskilnader inom Draba-slägtet, har jag väl an- 

 ty dt, h vilka jag anser för de vigtigare och mera 

 konstanta , och på hvilka jag äfven af denna grund 

 i det följande fästat ett mera hufvudsakligt af- 

 seende; jag har dock ej velat yttra Jiågot absolut 

 eller positivt; ty för att kunna det, fordras att 

 vara i tillfälle att jemföra så många utländska 

 arter och former som möjligt. Det anser jag mig 

 dock böra nämna, att jag funnit min mening 

 bekräftad hos alla de arter, till hvilka jag haft 

 tillgång. 



Det torde vara i sin ordning att yttra nå- 

 got om arternas uppställning och indelning, h var- 

 vid olika författare utgått från olika indelnings- 

 grunder. Linné antog såsom sådan närvaron el- 

 ler frånvaron af blad på stjelken, h vadan arter- 



