18 



sande inclelmngsgrunden; men härvid uppstå åt- 

 skilliga sYårigheter; ty utom det att de normalt 

 bladlösa stundom hafva ett eller annat blad på 

 stängeln, så äro andra (t. ex. Dr. TVahlenher- 

 gn)j som lika ofta hafva bladlös som enbladig stän- 

 gel, h vadan man stadnar i ovisshet till h vilken 

 afdelning de böra hänföras; andra (t. ex. Dr. läxa), 

 som vanligen hafva enbladig stjelk , erbjuda former 

 med ända till 5 blad på stjelken, och andra (t. 

 ex. Dr. hirta och mcand)^, som normalt hafva 

 flerbladig stjelk, hafva stundom blott 1 eller 2 blad. 

 Jag skulle hellre vilja begagna skidornas form, då 

 man erhåller tvenne underafdelninqar, nemlis^en 

 första med äggrunda eller ovala skidor, och an- 

 dra med lansettlika eller aflånga. Till följe af 

 hvad nu blifvit anfördt, och då man åter uppta- 

 ger Erophila bland Drabuj, skulle detta slägte 

 på följande sätt indelas, h varvid naturligtvis är 

 fästadt hufvudsakligt afseende på Skandinaviska 

 arterna. 

 Sectio 1. Aizopsis: Perennes; scapus nudus; fo- 



lia rigida ciliata glabra; flores Ila vi. Nulla 



scandinavica. 

 Sectio 2. Drahcea: Perennes; scapus nudus 1. 



caulis foliosus, folia mollia plus minus pilo- 



sa; flores flavi 1. albi. 

 a: siliculis ovalis 1. ovalibus: Dr. alpina^ tri- 



chella j scandinavica j TVahlenhergii. 

 b: siliculis lanceolatis 1. oblongis: Dr. nivalis _, 



laxttj hirta^ incana. 

 Sectio 3. Drahella: Ännu as; caulis foliosus; folia 



ovata; flores albi 1. flavi: Dr. muralis j, ne- 



morosa. 

 Sectio 4' Erophila: Annuce; scapus nudus; flores 



albi; petala bipartita: Dr. verna. 



