21 



sterhafvet belägna veslliga ocli sydliga fjälltrak- 

 terna af rsonige ulmärker sig från de inre och 

 nordligare fjällsträckoinas. Beträffande de återstå- 

 ende arterna tyckas Dr, alpina ^ Tiivalis och 

 JVahJenher^ii mera tillhöra de högre fjällen, sär- 

 deles inom Luleå och Torneå Lappmark samt mut- 

 s varande trakter i IVorrige, hvarest de, mig veterli- 

 gen, dessutom endast äro funna på Dovre, hvarest 

 likväl Dr, Jiivalis är högst sällsynt och endast 

 funnen på de högre fjälltopparne i granskapet af 

 de perenna snöfläckarne , ett förhållande, som äfveii, 

 oaktadt Wahlenbergs motsatta påstående, lärer äga 

 rum i Lappland. ///'. ^/vcAe//a är hittills inom Skan- 

 dinavien endast tagen på fjäll i Salten i 2Sorrska 

 jNordlanden. Dr. läxa och scandinavica synas 

 mera utbredda; den förra är ej sällsynt på Dovre; 

 den finnes eidigt Fl. Dan. på Filefjeld; jag har 

 af ven sett den från Luleå Lappmark; den sed- 

 nare har jag sjelf funnit på Dovre; Thedenius 

 i Herjedalen; HaplTMAn på gränsen mellan Jerat- 

 land och Norrige; Sommerfelt i Salten: af Ulle- 

 isius är den enligt exemplar samlad i Luleå Lapp- 

 mark och enligt Wahle^berg synes den ej vara 

 sällsynt i Lappmarkerna; denne sistnämde förfat- 

 tare anser den tillhöra de högre fjällen, men 

 häremot strider dess förekomst i Herjedalen och 

 Jemtland. Slutligen bör jag äfven nämna, det 

 LxsTADius i bref upplyst, att arterna af Draba- 

 släo;tet svnes vara sällsvntare i Torneå än i Lu- 

 leå Lappmark. 



Sedan arternas utbredning inom Skandina- 

 vien i korthet blifvit framstäld, torde det äfven 

 vara i sin ordninsf att yttra nåoot om samma 

 arters utbredninsf utom Skandinavien. Dr, ver- 

 na är utbredd öfver hela Europa med undantag 

 af fjälltrakterna; enahanda synes förhållandet 



