lOO 



Försök att bestämma hvilka ämnen vattnet håU 

 ler upplösta och deras mjckenhet. 



Jag betjenar mig vid dylika undersökningar, 

 för att med lätthet kunna, i olika försök, an- 

 vända precist samma qvantiteter vatten, af en 

 flaska med inslipad propp, som fylles med vat- 

 ten så att inga luftblåsor stadna på insidan och 

 proppen tillsattes, så att flaskan är alldeles full, 

 Iivarefter det afflutna vattnet aftorkas. Den fla- 

 ska jag nyttjat till mått innehöll 602.661 gr. rent 

 distilleradt vatten och 644'io35 gr. bittervatten 

 vid +18° temperatur, hvarifrån vattnets egent- 

 liga vigt sedan beräknades. Då efter vattnets 

 uthällning i annat kärl, proppen och flaskan 

 sköljas med distilleradt vättes, vinner man på 

 detta sätt full precision, 



Svafvelsyra, En måttflaska vatten, hvari 

 blifvit inblandadt först saltsyra och sedan chlor- 

 barium, gaf svafvelsyrad baryt, som efter ut- 

 t vattning och glödgning, vägde 22.045 gr. sva- 

 rande emot 7.0774 cl^er 11.764 per mille vatten- 

 fri svafvelsyra. 



Salpetersyra, I gräfda brunnars vatten, 

 har man alltid att förmoda denna syras närvaro. 

 Såsom reaktion för dess närvaro begagnade jag 

 en portion af det inkokade saltet, som löstes i 

 vatten, blandades med svafvelsyra och ett stycke 

 blank koppar ilades, som, vid blandningens upp- 

 hettning, utvecklade qväfoxidgas och vätskan fär- 

 gades grön. Försöken att bestämma salpetersy- 

 rans qvantitet gäfvo likväl icke på långt när lika- 

 så tillfredsställande resultat, som de att bevisa 

 dess närvaro. Jag hade föreställt mig att, då 

 salpetersyra med baryt ger ett i vatten tröglöst 

 salt, olösligt i alkohol, så skulle, om svaf v elsyran 

 utfälldes med chlorbarium, tillsatt i öfverskott, 



