101 



och den silade vätskan afdunstades till torrhet, 

 vatlenfri alkohol utdraga chlormagnesium och 

 lemna, jemte chlorkalium, chlornatriiim och chlor- 

 Larium, salpetersyrad baryt, lätt att medelst kri- 

 stailisation afskilja; men hvad alkoholn lemiiat 

 olöst, höll intet spår af salpetersyra. Den fanns 

 således i form af salpetersyrad talkjord löst i al- 

 koholn. Då en lösning af chlorbarium i alkohol 

 af 0.84 tillblandades, uppkom en fällning, men 

 denna fällning var hufvudsakligt chlorbarium, 

 med ganska litet salpetersyrad baryt. Alkohol- 

 solution afdunstad och saltet blandadt med ut- 

 spädd saltsyra, löste koppar med utveckling af 

 qväfoxidgas. Jag försökte då att bestämma sal- 

 petersyrans qvantitet medelst lösning af guld, på 

 det sätt, att vattnet koncentrerades genom afdunst- 

 ning till dess att endast j^ återstod, denna slogs 

 i en glaskolf med lång hals, blandades med salt- 

 syra och derefter tillsattes guld, fäidt med svaf- 

 velsyrad jernoxidul, tvättadt med saltsyra och se- 

 dan med vatten samt torkadt, men icke glödgadt. 

 Då kolfven lindrigt upphettades, begynte guldet 

 lösas med utveckling af röda ångor, och digestion 

 fortsattes i lo timmar, för att vara fullt säker 

 att ingen salpetersyra återstod odekomponerad. 

 Lösningen var djupt gul, afsilades från olöst guld, 

 fälldes med svafvelsyrad jernoxidul och gafguld, 

 som, tvättadt och glödgadt, vägde i.SB-yS. Denna 

 qvantitet guld svarar emot 0.3-745 gr. salpeter- 

 s^-ra eller emot o.58i4 d. salpetersyra på 1000 

 d. vatten. Men detta är blott en del af den sal- 

 petersyra, som vattnet innehåller, ty utom det 

 chlor, som möjligen kan bildas och gå bort utan 

 att hafva tillfälle att förena sig med guld, inne- 

 håller vattnet ett organiskt ämne; orsaken till dess 

 gula färg, som på samma gång förstöres, och all 



