men ull (len fcirufrigl liv allt för ofiillslän- 

 (1ig, särdeles sädau som den framslälles i de 

 stöi re arbetena af Cuvier, Meckei. och Duvernoy. 

 Det vore oeksä orättvist att af författare, som 

 ff3retagit sig så stora arbels-fält, som desse oför- 

 Irutne forskare, fordra lika mycken uppmärk- 

 samliet i alla detaljer. Redan Hox^e har anmärkt, 

 att magens form och beskalfenhet är underkastad 

 många förändringar, eftersom organet är fyldt och 

 utspändt eller hopdraget, eftei- dess olika rigidi- 

 tet eller slapphet, äfvensom efter inträdande rö- 

 ta; när härtill kommer djurets, eller ifrågava- 

 rande delens, ofta vårdslösa inläggning i sämre 

 eller bättre, någon gång oren, sprit, så är det 

 lätt att finna, det utslagen, kunna blifva helt oli- 

 ka. Jag blef särdeles öfvertygad härom, då jag 

 för härvarande anatomiska Museum företog mig, 

 att göra en liten samling af magar, som, upp- 

 ställde i sprit, skulle åt de studerande gifva ett 

 riktigt begrepp om ifrågavarande dels rätta form 

 och byggnad. Det visade sig då, att till dylika 

 pieparater svårligen kunde användas andra spe- 

 cimina än de, som antingen voro tagna af nyss 

 döda, ännu icke i röta öfvergångna, djur, eller 

 ock af sådane, som blifvit conserverade med den 

 största möjliga omsorg. 



För att göia ett preparat, som motsvarar 

 ofvannämde ändamål, har jag derföre förfarit 

 på följande sätt: efler det magen blifvit uttagen, 

 jemte oesophagus och ett stycke af duodenum, 

 har jag i oesophagus insatt en tratt, eller cylin- 

 dern med tillhörande rör af en spruta. Genom 

 denna har insläppts rent vatten, som med en 

 lindrig tryckning fyllt magen, trängt sig ut ge- 

 nom duodenum, och bildat en under flera mi- 

 nuter ihållande ström; härigenom har magsäcken 



L 



