156 



såväl den enaxiga glimmern, som for litbion- 

 glimmein blifvit, till följe af samma utmärkta 

 analytikers undersökningar, samt på grund af Tur- 

 NERS och C. G. Gmelins analyser föreslagna — . 

 den enaxiga att representeras medelst formeln 



( f ] S + Cp^ S + a: fluormetall samt lithion- 



gliramern genom formeln K¥l + 2 L¥l + mnS^ + 

 12 AS^; men alla dessa formler öfverensstämma 

 så föga med sjelfva analyserna, att man måste 

 vara alltför tolerant, i afseendepå formlers öfver- 

 ensstämmelse med de funna sammansättningar- 

 ne, för att åtnöjas med den förklaring, som här- 

 igenom vinnes, och det vissa är, att denna familj 

 af mineralier, afven efter dessa af så stora ke- 

 misk t-analy tiska namn verkställda undersöknin- 

 gar, ännu, hvad dess inre sammansättning be- 

 träffar, varit lika litet på det rena, som förut. 



Orsaken till det vacklande uti kunskapen 

 om ifrågavarande ämne kunde dock härleda sig 

 af omständigheter, h vilka, ehuru väl sannolikt 

 hvar för sig af ringa konseqvens, dock gemen- 

 samt kunde föranleda en deviation ifrån det rätta, 

 som undandoide sig vid ett blott flygtigt skär- 

 skådande af det vid analyserna funna sifferresul- 

 tatet. Ty för det första hade större delen af de 

 glimmerarter, h vilka blifvit kemiskt analyserade, 

 härstammat ifrån sådane hällearter, h vilka till- 

 höra yngre geologiska bildningar, hvarvid var att 

 förmoda att en inblandning af främmande ämnen 

 snarare kunde äga rum, samt att derföre en gransk- 

 ning af de i urbergen förekommande glimmerar- 

 ter skulle förete en sammansättning, som, om 

 den ej kunde sättas under en för alla hithöran- 

 de fossil ier gemensam typ, dock skulle för h var- 

 je enskilt species angifva en ifrån fränunande 



