157 



inblandningar renare glimmerart. Denna förmo- 

 dan, hvilken tillhör Bergshanptman Forselles 

 samt Markscheider Troilius, var äfven för dem 

 af hufvLidsaklig vigt att få utredd, i och för den 

 geognostiskt-geologiska undersökning af våra Sven- 

 ska jernmaimsflilt, med hvilken de för närva- 

 rande äro sysselsatta, och som fortgår pä de an- 

 slag, h vilka vår Svenska Brukssocietet med van- 

 lig frikostighet för detta ändamål anordnat. Det 

 är ock till följe af dessa personejs uppdrag åt 

 mig att verkställa några hithörande analyser, 

 som första anledningen härtill gafs, och de här 

 nedan anförde fossilierna, ifrån Sala, I viken, Stock- 

 holm, Aborforss och Bråttsta, hafva af dem blif- 

 vit på stället tagna. Då sålunda afsigten var, att 

 utreda- sammansättningen af de ifrån dessa lo- 

 kaliteter härstammande oHnimermineralier, har 

 man till analys utvalt sådan glimmer, deruti 

 hällearten vanligtvis förekommer, och ej sådan 

 som förekommer uti gångar, hvarest den dock 

 oftare är af en större beskaffenhet eller utgö- 

 rande gröfre och större blad — ty, såsom sagdt 

 är, hufvudfrågan och första frågan var, att ut- 

 reda sammansättningen hos några af våra skan- 

 dinaviska urbergs glimmer-arter. Utom hit- 

 hörande fossilier ifrån anförde ställen, har jag 

 dock äfven undersökt den af H. Rose förut ana- 

 lyserade grof- och rät-skifriga Broddbo-glimmern, 

 för hvilken man ej känner den fasta klyftan, 

 då, enligt livad man vet, alla vid Broddbo fö- 

 rekommande mineralier befunno sig uti ett stort, 

 löst stenblock, som låg för sig ensamt och som 

 tillkännagaf sig vara en mycket grofkornig eller 

 massformig granit. Äfvenså har jag analyserat den 

 ifrån Wermlands Taberg härstammande så kalla- 

 de gröna glimniern, men hvars närmare sätt att 



